Dober večer, sem Angela Vidal.
Nocoj, kakor vsako noč, bomo preživeli...
Samo trenutek... Kje se konča posnetek? -Tukaj.
Tukaj? Saj ne vidiš moje... Te roke, kajne? -Ne. -Prav.
Čakaj, reži.
Dober večer, sem Angela Vidal.
Nocoj v oddaji "Medtem ko spite", bomo spremljali ekipo gasilcev
na njihovih nočnih obhodih.
Čakaj. Dober večer, sem Angela Vidal.
Nocoj v oddaji "Medtem ko spite", bomo spremljali ekipo gasilcev
na njihovih nočnih obhodih skozi naše mesto.
A to ni vse, videli bomo, kar ni prej videl še nihče:
Kako živijo, spijo, kaj jedo...
Pokukali bomo v življenje gasilske postaje.
Pridružite se nam pri oddaji "Medtem ko spite. "
V redu. - V redu?
Če je zadeva slaba, jo kar odreži, prav? Nočem tratiti traku.
Andreu, vi ste tukaj šef, kajne? Organizator...
Ja, jaz vodim to izmeno na gasilski postaji in pri boju proti požaru.
To je naša čelada. Je integralna. Lahko si jo nadenete, čista je.
Postala bom junakinja naše oddaje.
Si jo želite nadeti?
To pa ni težko. Vi ste vsi zelo veliki, mar ne?
Res je. Tukaj so naši škornji. Hlače držimo zatlačene v škornje.
Kakor v risanki, kajne? Skočite naravnost vanje! -Oni so nas kopirali, ne mi njih.
Jaz sem gasilec.
No, da vidimo, če je kak nujen klic. -Ja.
Mi boste dovolili oditi tja z vami? -Seveda. -Prav.
To je kakor loterija. - Kaj? -Loterija.
Mogoče nas kdo pokliče, mogoče pa ne. -Bomo videli...
Boste videli, pomagala vam bom. -Krasno. -V redu.
Sedaj greva v jedilnico. Je čas večerje.
Ali jih bo motilo, če greva tja? -Ne, sploh ne.
Saj vedo, da ste tu. - Lahko poskusiva
čudovito okusno hrano, ki jo pripravljajo gasilci.
Točno tako. Dobro. -Greva. - Pazi! Udaril se boš.
Greva v jedilnico. - Semkaj.
Zdravo -Dober tek! - Hvala! -Uživajte ob hrani.
To sta Manu in Alex, ki se vam bosta pridružila kasneje.
Me veseli. Prosim, kar nadaljujta. Jaz sem Angela.
Nocoj vas bova spremljala.
Kar pojejta, se vidimo kasneje. - Bi radi šli v muzej? -Ja, izvolite.
Obrnite se.
Dala ga bom v vaš žep. -Me ne bo motil, ko si bom nadel pas?
Mislim, da ne. Če pa bo, ga lahko kasneje prestavimo.
Vse moram sama. Da vidimo. -Je to v redu?
Recite kaj. -Ena, dve... - Zdravo... -Prav, kar nadaljujte.
Še malo.
Zdravo, sem Manu in nocoj je z nami TV-ekipa.
Zabavali se bomo. Ne vem. - V redu.
Pripravljen? - Malce se premakni na desno.
Veš kaj? Zamenjala bom stran.
Če te ne moti. Zaradi mojih las. - Greste sem?
Torej, Alex, povej nam, kakšna je običajna noč na vaši postaji.
Običajna noč je zelo monotona... - Običajna? -Ja, običajna.
Ljudje si mislijo, da tekamo naokoli in gasimo požare, vendar
je okoli 70 odstotkov prejetih klicev nanaša na druge težave.
Kot na primer? -Na primer, poplave v stanovanjih,
reševanje domačih živali. Čeprav to zveni kot kliše, je resnica.
Ali...
To bo zvenelo grozno, ampak rada bi videla, da bi zazvonilo sedaj
in vsi bi pričeli tekati.
Ne želim si, da bi se kaj res zgodilo. -Upajmo, da ne.
Tako bi šla z vami, da vidiva, kakšno je vaše delo v resnici.
Ne razumite me narobe. - Ne, ne. Saj razumem.
Za vas je to bolj zanimivo. - Da lahko kaj pokažemo.
Je bolj vznemirljivo... Upajmo, da se nič ne zgodi.
Da je vse v redu in se nič ne zgodi.
Rutinski klic, kajne? - Točno tako.
Takšno je torej življenje gasilca. Čakanje, da čas mine.
Gledanje filmov v sobi, ne, Alex? -Greva tja. -Prav.
Ne morem več. Kaj bova zdaj? Greva do recepcije?
V redu. -Prav? -Nekaj morava narediti, ne?
Kako vznemirljivo!
Prav.
Dober dan. A smeva? - Dober večer.
Končno! Ženski na gasilski postaji. Kam pa greste?
Oprostite... - Naj vas ne bo sram.
Čas mineva in postaja vse bolj tiho. Nikogar ni tukaj.
Jedilnica je prazna. Radi imajo čistočo.
Tukaj spijo.
Ko zazvoni alarm, skočijo iz postelj
in zdrsijo tu skozi.
Spodaj so gasilska vozila, ki smo jih prejle videli.
Potrebujejo manj kot tri minute, da vstanejo.
To bomo zaključili kasneje. - Zmagovala sva!
Oseba ujeta v stanovanju, potrebuje reševanje,
Bravo 128, prevzemite klic.
Kaj bova storila?
Ne morem tam skozi s kamero. -Pojdiva tukaj. Teci.
Vse je pripravljeno. Res so hitri. - Ti pojdi tja. Na drugo stran.
Ne vem, če lahko.. Zataknilo se je.
Gremo. - Gremo.
Pohitita! Ena, dve, ena, dve...
Jose vozi. Alex in Manu sta gasilca, ki ju bomo spremljali vso noč.
Sledili jima bomo in kakor smo videli,
ne gredo ven samo, ko je požar, ven gre celotna ekipa.
Lahko kaj poplavi, ali morajo rešiti koga iz stanovanja,
ali požar... Ali ne boste vklopili, kako se reče... alarm?
Za take stvari ga po navadi ne uporabljamo, ker ni nujno.
Če pa želite, ga lahko vklopimo, ni problema.
Kaj misliš? -Mislim, da ne. -Ne? No...
Kako se imenuje vaša oddaja? - "Medtem ko spite".
"Medtem ko spite"? Kdo pa jo potem gleda?
Tole morava posneti ponovno. Rekla sem alarm, namesto sirena.
Je bilo smiselno? Alarm...
Pripravljena? Dajmo. - Gremo. -Gremo.
Kaj boste vzel s sabo? -Orodje. V tem zaboju imamo vse orodje
s katerim odpiramo ključavnice in vrata.
Tukaj smo z Alexom in Manujem.
Skoraj smo že pri hiši, od koder je prišel klic v sili.
Policija je tukaj.
Lahko vidimo policijski avto.
Morda je zadeva bolj resna, kot smo mislili.
Kmalu bomo ugotovili. -Ne, mislim, da ni. -Gremo noter.
Dober večer.
Ne skrbite. - Ženska je kričala.
Poklicali so nas, zato smo prišli. -Prosim, pomirite se.
Kriki? Hrup? - Živi sama z mačkami.
Ste vi poklicali? - Ne. -Jaz sem bila.
Vi ste bili? - Da.
Slišala sem krike, zato sem poklicala policijo.
Gremo. Zgoraj je. Gremo gor.
Čas je že bil. -Ko smo prejeli klic, smo prišli.
Pridite z mano, prosim.
Kaj, za vraga, je tole? -Lokalna TV ekipa. -Prosim, počakajte tukaj.
Seveda, spali bomo tukaj, če želite. -Gospodična, gospodična!
Prosim, dovolite nam delati, prav?
Saj niso vaši, mar ne? - Ne, z lokalne TV postaje so.
Snemajo poročilo o tem, kako mi delamo,
zato so prišli z nami. - Vajina odgovornost so.
Dame in gospodje! Prosim, ostanite na hodniku.
Ali slučajno govorim kitajsko?
Če rečem, da prenehajte, potem prenehajte snemati.
Če vam rečem, da se speljite, potem se speljite. Prav?
Prav. Vendar imamo dovoljenje. - Stara gospa živi v 1. nadstropju.
Kaj se je zgodilo? - Videti je, da je padla.
Slišali so krike, pa so poklicali. - Kaj pa Ijudje, ki živijo pod njo?
Kričala je: krvavi umor. Sosedje pravijo, da je zelo čudna.
Nikoli ne hodi ven, nima družine...
Prosim, ali lahko greste z njimi? -Pojdite dol.
A nimajo kaj pametnejšega za početi? Pojdite dol po stopnicah, hudiča!
Umaknite se s poti. - Oprostite, oprostite.
Kaj tukaj počne kamera? - Tukaj so z gasilci.
Dovoljenje imamo, prav? Naredila bom uvod.
Sem videti v redu? - Da.
Prav.
Smo pred vrati, kjer je starejša prebivalka
imela neke vrste problem. Sosedje so slišali krike.
Mari Carmen, ki je poklicala gasilce, pravi...
V redu je.
Gospa, tukaj policija.
Tukaj smo, da vam pomagamo. Me lahko slišite?
Gospa, tukaj policija. - Ugasnite kamero. -Žal mi je.
Gospa, lahko slišite reševalce?
Ne skrbite. Odpeljali vas bomo v bolnišnico.
Kako ji je ime? - Conchita.
Conchita! Ne skrbite...
Dajte no, dajte no... Ne bojte se, policija je tukaj.
Kaj se je zgodilo? Je v redu?
Sranje...
Luč, prosim! - Ja, ugasnite luči.
Snemaj naprej.
Nehajte snemati! - Oprostite. Prav, ugasnili smo.
Enota 341, prosim, da takoj pripeljete reševalce.
Na prvo nadstropje. Prav. Je zelo nujno.
Reševalci so tukaj, ne skrbite, gospa.
Sergio, umakni tole, hudiča.
Medtem ko čakamo na reševalce, ne želim tukaj nikogar drugega.
Hudiča, grize ga!
Pablo, kaj naj storim?
Spravite jo dol z njega!
Sranje! Spravite jo stran! Pomagaj mi! Pomagaj mi!
Ostani z njo, Alex! - Prav.
Pomagajte mi! Umaknite se s poti.
Hitro, hitro! Prekleto sranje!
Umaknite se s poti! Hitro! Pazite!
Si posnel? - Ja. -Vse posnemi.
Prav, počakaj. Dvigni se!
Pablo, posnemi vse, prekleto. - Sranje, izkrvavel bo do smrti.
Si posnel? - Ja, ja.
Stoj, stoj. Zaustaviti moramo krvavenje.
Dajmo, hitreje. Semkaj. - Ne morem! -Pritisni tukaj!
Kaj, za hudiča, se dogaja? Luč! - Luč!
Hitro! Luč!
Sranje, daj no! Pazi! Pokrij!
Umaknite se s poti.
Ne bodo nas spustili ven.
Zakaj ne? -Ne vem, rekli so, da ne moremo.
Tale človek je ranjen. Moramo ga spraviti ven.
Moramo mu obvezati rano. - Ali si zdravnik?
Pripravnik. - Odnesite ga tja.
Pazite na njegovo glavo. Držite ga pokonci.
Pokličite reševalce.
Vrata so zabarikadirana od zunaj. Kaj, za hudiča, se dogaja?
Takoj potrebujemo reševalce! - Pomirite se, prosim.
Tišina, prosim!
Prosim, poslušajte.
Sanitarna inšpekcija je odločila, da to zgradbo
zapečati zaradi varnostnih razlogov.
Delamo na tem, da bi vas spravili ven, kakor bo mogoče hitro.
Prosimo za vaše sodelovanje.
Agenti, ki so z vami, vas bodo obveščali kaj je treba storiti.
Upoštevajte njihova navodila in ostanite mirni. Hvala.
Kaj za? - Sranje!
341, 341! Prosim!
Kako to mislite, da ne morem... Moj prijatelj bo...
Zavedamo se situacije. Trenutno ne moremo ničesar storiti.
Obveščali vas bomo.
Jebenti! - Kaj so rekli?
Moramo ga spraviti od tod. Izkrvavel bo! -Moramo ga spraviti ven.
Kaj se dogaja? Zakaj ne moremo ven?
Pač ne moremo. Pomirite se.
Prosim, nehajte snemati, za božjo voljo.
Ne dotikajte se kamere! -Zakaj pa ne? -Ne dotikajte se kamere!
Ostalim moramo pokazati, kaj se dogaja tukaj! Prekleto sranje! -Pomirite se.
Jaz sem glavni tukaj in pravim, da ugasneš kamero in se pomiriš.
Potem pa skrbi za to kar se dogaja tu, ne pa, ali snema ali ne.
Ja. Ugotovi, kaj se dogaja. - Posnemi tole! -Prosim!
Dobro, dobro! Tega človeka moramo spraviti od tod!
Kaj je za tisto roleto? - Tekstilna delavnica.
Kako to misliš? -Tekstilna delavnica. -Prav. Vsi se pomirite.
Je tukaj kakšen izhod? -Ja, zadaj. Čakajte malo, vsi nazaj.
Kako se tole odpira? - Prosim!
Tega ne bom ponavljal. Prestavite se tja.
Kaj pa počenjaš? -Poskušam oditi ven. -Počakajta malo!
Moj mož je zunaj in pravi, da je tam veliko policajev. Zaprli so ulico.
Zanjo je šel po antibiotike.
Sveta nebesa! - Alex!
Ne, ne premikajte ga! -Moramo ga. - Čutim pulz, ne premikajte ga!
Alex! Alex! - Sranje!
Nekdo je zgoraj!
Ne premikajte ga! -Pazite nanj. -Prosim, pojdite z mano.
Gremo gor.
Naj se nihče ne premakne od tod, prav!
Ti pa nehaj že snemati!
Ni mi mar, kaj pravijo. To morava posneti.
Moramo pokazati, kaj se dogaja.
Kaj je bilo to? - Ne vem, pazi.
Jebenti!
Od tam prihaja.
Pazi. - Kje pa so?
Pridi naprej.
Pablo, nikar...
Ne, Pablo, pridi sem. - Bodi tiho.
Pablo, pridi nazaj!
Kaj se dogaja?
Kaj za hudiča počneš tukaj?
Pazi.
Mrtva je.
Ne premikajte se, gospa.
Gospa. Ne premikajte se!
Gremo.
Skočila je name... - Vem, pomiri se.
Saj si jo videl, kajne? - Ja, sem.
Nič nisem mogel storiti. -Gremo dol. -Vem, ne skrbi. Gremo.
Prekleti bedak!
Si posnel? - Vse sem posnel.
Naj pogledam. - Ne skrbi, vse sem posnel.
Prekleto, pokaži mi! Kako naj ti še rečem?
Posnemi tole, Pablo! Daj no!
Ostani tukaj z ranjenci. Jaz grem preveriti izhod.
Samo trenutek.
Imamo stroga navodila, da moramo ostati na vhodu.
Pomagaj mi ven.
Tile Ijudje umirajo. K vragu z navodili!
Prav ima. Ne bi nam smeli reči...
Tukaj sta dve mrtvi osebi, ki sta umrli nasilne smrti.
Dva pa potrebujeta nujno medicinsko pomoč.
Policija je zablokirala področje,
zadržujejo nas tukaj notri, brez vsake izjeme.
Zato iščemo drugi izhod. - Stanje se ji slabša.
Temperatura se ji je zvišala. Potrebuje zdravnika.
Poslušajte. Ne poskušajte odhajati ven.
Vsi izhodi so zapečateni. Izvajamo protokol BNC.
Kmalu bo zdravstvena inšpekcija prišla oceniti stanje.
Hvala za vaše sodelovanje.
Zakaj smo zaklenjeni sem?
In kaj mislijo s to zdravstveno inšpekcijo?
Ne vem. - Kaj je protokol BNC?
Kaj pomeni protokol BNC? Kaj sploh pomeni BNC?
To je postopek, ki ga uporabljajo
pri bioloških, nuklearnih, ali kemičnih nevarnostih.
Kaj? Nuklearnih? -Je bolj običajna stvar kot si mislite.
Ranjenci so v stabilnem stanju, ampak ne bodo več dolgo zdržali.
Moramo jih spraviti odtod. - Očitno ne tu skozi.
Torej, dame in gospodje, gremo tam naprej.
Ne! Nekaj več je v tem.
Naši mobilci ne delujejo. Prav tako ne dela TV ali radio.
Izolirani smo. Zakaj? -Ne vem, zakaj. - Ne morem poklicati svojega moža.
Moja hči ima visoko vročino. - Kaj je narobe z njo?
Ima vnetje mandljev.
Saj kar gori. - Kaj lahko storim?
S pisarne lahko skočimo dol na dvorišče. -S tabo grem.
Kam pa greš?
Ali si prepričan? - Ja, saj ni tako visoko.
Kako bova prišla noter?
Kaj?
Vratar ima rezervni ključ.
Dal sem mu ga. Jaz upravnik bloka. -Greva.
Še nekdo drug je v stanovanju tiste ženske.
Kako to misliš, nekdo drug? Kdo? -Ne vem. Punčka.
Verjetno mala Kolumbijka. Zakaj ni prišla dol s tabo? -Mrtva je.
Greva. Pohiti!
Semkaj.
Po tej poti.
Gremo.
Pomagajta mi.
Jebenti...
Za vašo lastno varnost, se takoj se umaknite nazaj.
Ne, poslušajte!
Pojdite nazaj. Stavbo bomo zapečatili.
Ste zgoraj pripravljeni? Dajmo. - Poslušajte!
Poslušajte me!
Poslušajte! Me lahko vidite?
Me lahko slišite?
Kaj pa počenjaš tam? Sem ti rekel, da počakaj spodaj.
Še vedno sem jaz glavni.
Vedel si za to, mar ne? - Za kaj?
Da nas bodo zaprli noter. Kakor hrčke!
Stopite nazaj! Za vašo varnost.
Kaj, za hudiča, je to? - Ti nam povej! -Ne vem!
Ponavljam, stopite nazaj! - Ti! To je dovolj!
Zakaj? - Nehaj se zajebavati s kamero.
Moramo pokazati, kaj se dogaja. Ali ne razumeš? -Ne dotikaj se me.
To je edini dokaz, ki ga imamo. Ali tega ne razumeš?
Tudi ti si zaprt tu kakor mi. Tudi zate jim ni mar.
Utihni!
Prosim, pojdite v delavnico.
Pomirimo se. -Utihni! - Ja, gremo. Umakni pištolo.
Ostanite mirni, opravičujemo se za nevšečnosti.
Zelo pomembno je, da sledite napotkom, ki vam jih daje agent,
ki je z vami v stavbi. Ne poskušajte zapustiti stavbe.
Ponavljam, ne poskušajte zapustiti stavbe.
Drži tole. Pomiri se... Greva z ostalimi.
Res mi je žal. Prosim, pojdite dol.
Gremo. - Hvala.
Pustite me v moje stanovanje. Tam imam povoje in ostalo...
Da...
Ura je že skoraj dve zjutraj. Še vedno smo zaprti v stavbi,
v katero smo prišli z gasilci zgodaj ta večer,
da bi pomagali starejši gospe, ki je kasneje napadla policista
in gasilca. Oba sta v kritičnem stanju.
Policija nam ne dovoli oditi, prav tako nam ne dajo nobenih razlag.
Sosedje so na smrt prestrašeni.
Radi bi se vrnili domov, radi bi vedeli, kaj se dogaja.
Guillem, ali bi te motilo, če ti postavim par vprašanj?
Nikoli še nisem bil v podobnih situacijah.
Pripravnik sem. Dajem injekcije,
merim krvni pritisk. Živim v tej stavbi.
Ranjenci so v kritičnem stanju. To je zelo resno.
Policist ima veliko ugrizov. Je močno ranjen.
Kar je očitno je, da ga je ga. Izquierdo napadla in ugriznila.
Domnevam, da je imela histeričen napad.
Ampak po pravici povedano, to težko verjamem.
Da bi stara gospa lahko kaj takega naredila dvema odraslima osebama.
Domnevam, da bo zdravnik, ko bo prišel,
prinesel zaloge in pregledal ranjence,
hkrati pa nam povedal, kaj se dogaja.
Zaprti smo tukaj, policija je zunaj, ne moremo ven,
brez nikakršnih razlag. Vedo, da so ti Ijudje tukaj
in jih moramo čim prej spraviti ven. Izgubili so veliko krvi.
Več ne moremo storiti. - Ostanite z njimi. Hvala.
Nadaljevala bova z intervjuji. Če ti kaj ne bo všeč,
lahko odrežeš stran. Prav?
Radi bi, da nam povesta, kaj se nocoj dogaja, kaj se je zgodilo.
Ne morem veliko povedati, ker sem spal. -Slišala sem glasne krike.
Seveda sem ga prebudila, se hitro oblekla in prišla dol.
Preobleči se moram, ne morem... Nekaj čudnega se dogaja.
Nekdo je nekaj storil, zato pa smo tukaj zaklenjeni.
Ta stavba je vedno bila...
Čakaj! Lahko jaz nekaj povem? - Zakaj ne morem jaz kaj reči?
Nekaj je... Ja, nekdo je rekel, da...
Pisarna, okno... - Ne vem, kako se reče.
Da je bilo tisto, kar so uporabili, ko so delali atomsko bombo.
Protokol BNC. - Zaklonišče ali nekaj podobnega.
Kakšna zmešnjava.
Če bi vedeli, kaj bo prišlo, bi rekli:
Glejte, to se je zgodilo. Povejte vsem.
Ampak nimamo pojma. - Na kratko pa...
Gasilec, gasilec ja...
Gasilec je padel! Gasilec je padel!
Padel je in odšel... -Padel iz kje? -Od tam zgoraj... ja.
Kaj ste govorili? -Padel je od zgoraj. -Iz kje?
Iz kje? Ne vem. Od zgoraj, mar ne? Ne vem.
S stopnišča? - Da.
Stopnišče gre tako,
on pa je padel po sredini. Ja.
Pablo, je to v redu, ali bi morala sedeti tako? -Na njeni višini.
Zdravo. Kako ti je ime? Rada bi, da vsi vedo.
Jennifer. - Kako lepo ime, Jennifer!
Koliko si stara? - Sedem let.
Ravnokar je praznoval rojstni dan.
Krasno. Kaj pa se je zgodilo? Si bolna? -Ja.
Vemo, da ne moreš vzeti svojega zdravila, kajne? -Ja.
Zakaj ne? -Ker mojemu možu ne dovolijo noter.
Prosim, ne govorite zdaj, ker intervjuvamo deklico...
Oprostite. - Ker nimamo mikrofona,
ne moremo slišati njenega glasu, zato je potem vse zmešnjava.
Vas bomo intervjuvali kasneje, prav? -Ni vam treba...
Torej, razen tvojega očeta... Kdo še živi s tabo?
Mama, očka in moj pes Max.
Tudi tvojega psa ni tukaj, kajne? Nikjer ga ne vidim. -Ne, ni ga.
Ali imaš rada svojega psa? - Ja.
Zakaj ga ni tukaj? - Je pri veterinarju.
Kaj je narobe z njim? - Zbolel je.
Vedela sem, da se bo prej ko slej nekaj zgodilo. Ogenj ali pa kaj resnega.
Nekaj mora biti zgoraj. Če ni, ne vem zakaj Ijudje tako padajo,
padajo po stopnišču in krvavijo. Ne moremo domov.
Zato smo tukaj.
Tožila bom. Zagotovo bom tožila.
Poklicala bom časopis, napisali bodo članek o tem, kar se je zgodilo.
Od začetka do konca.
Cesar? - Zdravo.
Zdravo. Oprosti, bi vam lahko postavila nekaj vprašanj?
Čakaj... Prav, lahko. - Radi bi poročali o zgodbi.
Ali že snemate? - Ne.
Prav, snemamo. - Čakajte, takole bom sedel.
Če bi raje s kakšne druge strani...
Že dolgo živite tukaj?
Ja, tukaj sem živel z mamo. Umrla je, sedaj pa živim sam.
Tile Kitajci. Jedo surovo meso.
Surove ribe. Smrdi... Vedno pustijo odprta vrata. Ne vem, zakaj.
Mislim, če bi bili prijetne vrste,
ki se ukvarjajo s Feng Shui in lepimi rečmi... Ampak ne.
Pridejo ven in ves čas kričijo v kitajščini,
japonščini, ne vem. Nekaj pač, česar ne razumem. Groza.
Kdaj pričnemo? -Smo že. - Zakaj mi niste povedali?
Ali ne vidite, kako se mi sveti obraz?
Mislim, da je ta profil boljši, kajne?
Da. Čudovito. -Ti je všeč, Pablo? -Dobro je.
Prav, tišina, prosim. Tišina, gospa.
Ravnokar sem govoril z Ijudmi zunaj. - Čas je že bil!
Povedali so mi, da je zdravstvena inšpekcija na poti sem.
Zdravstvena inšpekcija? - Da.
V stavbi obstaja možnost okužbe. -Okužbe?
Da, a prosim, pomirite se.
Vzeli bodo vzorce krvi vseh stanovalcev, da razjasnijo stvari.
Samo od stanovalcev? - Ne, od vseh, ki so tukaj.
Če bodo videli, da je vse v redu, nas bodo spustili ven.
Krasno. - Prosimo za vaše sodelovanje.
Preverili bomo, če so vsi tukaj.
Dovolj je, če rečete "tukaj", prav? Začnimo.
V prvem nadstropju je pisarna, kjer smo bili prej.
Kdo živi v stanovanju desno? - Mala Kolumbijka.
Prvo nadstropje, desno... Tam živi ga. Izquierdo, je tako?
Prvo nadstropje levo? - Jaz.
Jaz, moja hči in moj mož, ki je že dolgo časa zunaj.
Ja, to vemo, gospa. Pomirite se.
Drugo nadstropje, levo? - Mi.
Vi? - Ne, midva sva s tretjega.
Ne, midva živiva... - Ali ste ali niste?
Na tretjem... - Živiva v 2. nadstropju.
Zmeden sem. - Umirite se, gospod, utrujeni ste.
Drugo nadstropje, levo.
Ja. 2. nadstropje, desno? - Prisoten.
Tretje, levo? - Tukaj.
Tretje, desno? -Ja, to smo mi! -Vi trije? -Ne, mi štirje.
Štirje? -Moj oče. - Vaš oče? -Je zgoraj.
Kje pa je? - Leži na postelji. Bolan je.
Kar misli s tem povedati je, da je njen oče paraliziran.
Točno, moj oče je bolan. - Morda je vse to njegova krivda.
Poslušajte! Zaključili bomo.
Živi kdo na podstrešju? - Ne, nihče ne živi tam.
Gospod iz Madrida je lastnik, vendar ga nikoli ni tam. Že leta je zaprto.
Oprostite?
Moj oče mora priti dol, mar ne? - To ni dobra zamisel,
kaj če je on kriv za vse to. - Moj oče je bolan!
Mora priti sem k nam. - Ne razumem te.
Bodite spoštljivi. Pomirite se.
Vaš otrok je prav tako bolan... - Moja hči ima vnetje mandljev!
Nihče naj se ne premakne, dokler tega ne dovoli zdravnik.
Vstopili bomo. Ne odpirajte vrat, dokler ne rečemo.
Čakajte.
Naprej, ekipa 341.
Prav.
Kaj je to?
Kar naprej nam govorijo, da ni nič narobe, kajne?
Pablo, snemaj. - Prav. -Kolikor...
Kot so nam povedali prejle, je sedaj vstopila zdravstvena inšpekcija.
Vlada stopnja velike varnosti.
Ničesar ne vemo, ničesar nam niso povedali.
Videli smo posebne enote, zdravstveno inšpekcijo,
ki nosijo zaščitna oblačila in maske, to pa ni ravno pomirjevalno.
To je vse, kar vemo.
Odpeljite me k njim. Ostali ostanite tukaj.
Kaj tukaj počne TV ekipa?
Jennifer! Ne dotikaj se tega. - Zakaj? -Ker jaz tako pravim.
Pablo, lahko prideš sem?
Hvala. Kakšna tečnoba.
Mislite, da ima ta inšpekcija kaj opraviti s staro gospo?
Ne vem.
Policaja in gasilca je ugriznila.
Nalezljivo je, lahko da bodo reagirali kakor starka. -Ne straši me...
Jebenti, kakšen dan.
Pablo, zgrabi kamero. Ne morem kar tako sedeti tu v brezdelju.
Kamera je vklopljena, leče pa so umazane.
Nekdo se je tega dotikal.
Ni važno. poskušajva kaj posneti.
Sranje!
Pridi.
Tam. Glej.
Drži tole.
Pazi, Pablo.
Podaj mi jo.
Ali lahko kaj vidiš?
Kaj lahko vidiš?
Lisice so mu nadeli. - Kdo?
Pablo, kaj vidiš?
Povej mi, kaj vidiš!
Reci nekaj!
Kaj govorijo? - Ne morem jih slišati.
Kaj je to? - Kaj?
Ne vem. Zdravnik ima nekaj v rokah.
Igla je. - Kaj pa počne?
Ne vem. Čakaj. - Kaj počnejo, Pablo?
Gasilcu so nekaj vbrizgali.
Pablo, sranje!
Še več lisic.
Sveta nebesa! - Kaj se dogaja?
Sranje! - Kaj je to, Pablo?
Reci kaj! Kaj se tam dogaja?
Zakaj kričijo?
Pablo, odgovori mi!
Gremo, gremo. Teci!
Kaj se tam dogaja? - Gremo, teci!
Kaj se dogaja?
Kaj počneš? Guillem je tam. Guillem je še vedno noter!
Ugriznili so ga, zato ne sme ven. - O čem govorite? -Ni me ugriznil!
Širi se s slino. Ne moremo tvegati, da bi ga izpustili ven.
Ne vemo, če so ga ugriznili! - Okuženi so vklenjeni v lisice.
Izogibaj se jih. - Okuženi s čim?
Kaj se dogaja? -Še pred minuto so bili v redu!
Kaj, za hudiča, je tole?
Reakcijski čas je odvisen od krvne skupine. Ne moremo predvideti...
Sranje! Hitro! Tecite!
Daj no, pohiti!
Sedaj pa nam povejte, kaj, za hudiča, se tukaj dogaja.
Nisem pristojen... - Ne seri!
Ravnokar sem ubil policaja, ki me je poskušal ugrizniti.
Povej nam vse, kar veš. - Prav.
Včeraj smo prejeli klic veterinarja,
h kateremu so pripeljali psa z neznano boleznijo.
Pes je padel v komo, ko pa je čez nekaj trenutkov prišel k sebi,
je bil ekstremno agresiven. Pričel je pobijati vse živali v kliniki.
Morali smo mu dati veliko različnih nekaj pomirjeval,
potem pa ga tudi uspavati.
Čip v njegovem ušesu nas je pripeljal do te stavbe.
Je bilo psu ime Max? - Da.
Ona ima le vnetje mandljev.
Drek pa vnetje mandljev. - Bodite mirna, gospa...
Moramo se prepričati. Bodite mirna.
To je le vnetje mandljev.
Mislimo, da je pes razširil svojo okužbo s svojo slino.
Če je to res...
Lisice! Prinesite lisice! Držite jo! -Jennifer!
Jennifer!
Lisice!
Jennifer!
Pomirite se, dobili jo bomo.
Oče je zgoraj. Moj oče mora dol!
Čigav oče? -Njen oče je bolan v postelji. -Zakaj mi nisi povedal?
Ne moremo imeti okuženih na prostosti.
Dali smo natančna navodila, da pripeljete vse dol.
Nismo vedeli. Mislili smo, da so vsi tukaj.
Vzemi tole. Ujemi jo in ji vbrizgaj tole.
Vsi morajo priti sem. - Snemaj!
Pazi, Pablo!
Jennifer?
Kaj, za vraga, je to?
Prekleto sranje!
Starke ni tukaj. - Prav tako ni tistega dekleta.
Jennifer?
Jennifer.
Nikogar ni tukaj. Čakajte.
Tukaj je. Poglej!
Sranje!
Jennifer, bodi pridna. Pridna.
Daj mi iglo. Iglo!
Si prepričan? - Ja.
Pazi.
Jennifer.
Bodi pridna.
Daj mi roko.
Pazi. - Daj mi roko.
Kaj se je zgodilo z njenimi očmi?
Sranje!
Pazi!
Sranje! Umaknite se!
Pojdi stran, ugriznila me je! Ugriznila me je, ne vidiš?
Pojdi, za boga!
Pojdi! - Gremo!
Ne dol! Ne hodi tja dol!
Zbežali bodo!
Pomagajte mi!
Snemi mi jih!
Ne dotikajte se me! - Prekleti prasec!
Snemi jih dol!
Nimam ga. - Nimam ključa!
Kako to misliš? - Policaj ga ima. -Sranje!
Roleta! - Kaj?
Pomagajte mi!
Pomagaj mi, prasec!
Ne hodi tja!
Pojdi stran! - Moramo jo spraviti od tod.
Gremo. - Ne!
Žal mi je! - Ne puščajte me tukaj!
Semle, dajmo. - Hitro!
Ključavnica!
Kaže, da odhajajo. - Gor gredo.
So te ugriznili? - Ne. -Angela? -Ne.
Tebe? -Ne. -Si našel deklico? -Koga briga deklica?
Vse je ušlo iz nadzora.
Pablo, kaj, za vraga, so počeli tisti ženski?
Živo so jedli, Manu. Kaj, za hudiča, je to? -Ne vem!
Lahko da so do sedaj že vsi okuženi.
Moramo od tod. - Jaz ne grem!
Ne! Lahko ostanemo tukaj, dokler ne pridejo po nas. Ti stvori...
Nihče ne bo prišel po nas! - Bo! -Odpri svoje pofukane oči!
Ni jim mar! Tukaj nas bodo pustili umreti!
Ampak za zdravnika jim je mar.
Prišli bodo po zdravnika. - Zdravnika? Zakaj?
On je tam. -Prekleti prasec! Kje? -Tam!
Ubil te bom!
Ugriznili so me. Pojdi stran. Izgini.
Ugriznili so me! Poberi se!
Pojdi stran! - Sranje, sranje...
Vrata ne bodo zdržala.
Pojdi stran. - Prasec!
Spravite nas od tod!
Ne stojte pri oknih! Ponavljam: Ne stojte pri oknih
ali pa bomo prisiljeni uporabiti drastične ukrepe.
Upoštevajte navodila inšpektorja.
Tam bi mogoče bil naš izhod.
Pablo, tam bi mogoče bil naš izhod! Poslušaj!
Pod delavnico je skladišče, ki ima odtok speljan v kanalizacijo.
Ali me slišiš?
V delavnici je klet... - Ali si prepričan?
Da, tam lahko pobegnemo. Problem so ojačena vrata.
Kako, za hudiča, pa jih bomo odprli? -S ključem!
Upravnik je glavni. On ima vse ključe.
Kje? - V njegovem stanovanju.
Gremo! Gremo! Njega so ugriznili!
Pohiti!
Niso tam.
Manu, morava najti pot ven. Potrebujeva ključ skladišča.
Ja, ampak... kako?
Upravnik ima ključ, vendar ne vem, kje živi.
Ti si pogledal seznam!
Ne spomnim se. -Pablo? - Tudi jaz se ne spomnim.
Manu, pomisli. Prepričana sem, da se spomniš.
Ne morem se spomniti! - Pomisli, Manu!
Guillem! Poštni nabiralniki! Ime mu je Guillem...
Dol, hitro! Angela, pohiti!
Pohiti!
Guillem Marimón, 3. nadstropje, stanovanje št. 2!
Vklenjena je. Lahko gremo mimo.
Moramo gor.
Gor!
Pazi, Angela!
Pablo, pomagaj mi!
Čakaj. V redu. Pusti jo.
Ugriznila me je! -Ne, ni te. Videl sem. Ti nisi.
Gremo gor. - Pablo, pomagaj.
Daj no, vstani. - Ugriznila me je!
Ni te ugriznila, Angela. Jaz sem videl, ti nisi.
Gremo, Pablo! Pohiti!
Pohiti!
Sranje!
Luč! - Kje je stikalo?
Na steni! - Ne najdem stikala!
Pablo, reflektor! Vključi ga! -Poskušam! -Hitro!
Hitro! Hitro!
Sranje! Pojdita gor, hitro!
Kladivo, Angela!
Pojdi gor, hitro!
Tukaj je.
Umakni se.
Hitro. Počakal bom tu.
Tja grem.
Kje so?
Poglej v predale.
Kje, za hudiča, so?
Morava ven.
Tukaj, tukaj! - Sranje, kje so?
Sranje!
Ključi...
Kje so...
Ključi!
Kateri so pravi?
- Ne vem. Vzemi vse.
Greva.
Kje je Manu?
Pojdi gor, teci!
Na podstrešje! Ključ mora biti v šopu.
Pridi, Angela! - Kateri je pravi?
Tale!
Vklopi reflektor. - Ne morem!
Pokvarjen je. -Popravi ga, Pablo! -Poskušam!
Odhajajo.
Pablo, vključi ga! - Pomiri se.
To stanovanje je bilo zaklenjeno.
Nikogar ne bo tu. - Prosim, vključi ga.
Dobro.
Kje sva? - Ne vem.
Kaj, za hudiča, je vse to?
Pablo, semle posveti. - Kam?
Sveta nebesa!
Kaj to pomeni? - Ne vem.
Pablo! - Kaj?
"Vatikan raziskuje
možno obsedenost portugalskega dekleta. "
PORTUGALSKA JE GANJENA ZARADI PRIMERA OBSEDENE DEKLICE
Jebenti... - Obsedena deklica.
PRIMER MEDEIROS JE NA ČAKANJU
Pablo, glej!
To je ista deklica!
Kaj, za vraga, je to?
Vse je o isti deklici.
"Bolnišnica zanika, da bi odpustili ponoči izginulo dekle"
Pablo!
Pomiri se. To so najbrž cevi.
Pomiri se, našla bova izhod.
Morava ven.
Pazi. Ostani blizu.
Ali niso rekli, da tukaj nihče ne živi?
Pomiri se.
Pablo. Semle.
Kaj je to?
Vse govori o isti stvari.
Kaj, za hudiča, je to? - Angela, greva. -Čakaj!
Mora biti nekako povezano z...
Glej! Magnetofon.
Ni elektrike. - Izključen je.
Tukaj.
Končno sem izoliral encim. Problem je, da je nestabilen.
Slabša se, ko pride v stik s kisikom.
Vseeno sem optimističen.
Če bo šlo vse v redu, bomo kmalu imeli cepivo.
Analize so bile uspešne.
O čem, za hudiča, pa govori?
Nekaj nepričakovanega se je zgodilo.
Encim ni samo odporen, ampak je mutiral.
Obnaša se kakor gripa. To nas vodi v grozljiv zaključek.
Da je lahko nalezljiv.
Ne razumem.
Telegram iz Rima je prispel. Medeirosova deklica mora umreti.
Govori o dekletcu, Pablo.
Tukaj je bila.
Ubiti jo moram in odstraniti vse znake njenega obstoja.
Kaj, za vraga, govori ta tip?
Končno so bile moje molitve uslišane.
Morava od tod.
Ta odločitev bi morala biti odločena že pred leti.
To vse je bila ena velika napaka.
Moram delati po postopku. Ritual je zelo poseben.
Pridi sem. Ostani blizu.
Zapečatil bom sobo. To bi jo moralo zadržati notri.
Če bo šlo kaj narobe, naj nam Bog pomaga.
Čakaj.
Pogledal bom. - Ne!
Morda obstaja izhod skozi podstrešje.
Morava poskusiti. - Kaj boš storil?
Posnel bom podstrešje, da potem lahko pogledava.
Pablo. Daj kamero dol. Tam so zelo čudni glasovi.
Kaj se je zgodilo? - Nekaj je zadelo kamero.
Vklopi jo.
Prekleta luč ne dela več!
Vklopi jo, Pablo! - Ne morem, ne dela.
Sranje! Kaj pa sedaj? - Pomiri se in bodi pri miru.
Vklopil bom nočni način.
Sedaj te lahko vidim. Dobro.
Iztegni svojo roko.
Ne morem te videti. Kje si? - V redu, imam te.
Pomiri se, jaz sem. Lahko vidim, če gledam skozi kamero.
Pojdi za mano in ne spusti me.
Vse bo v redu z nama. Prišla bova ven.
Našel bom izhod.
Ne spusti me, prav?
Bodi pri miru. - Zakaj?
Nekaj je tam. Pojdi nazaj.
Bodi čisto tiho.
Skloni se.
Bodi tiho, za božjo voljo!
Ne more naju videti. Če naju ne sliši, naju ne bo našla.
Greva.
Teci! - Pablo!
Teci!
Odgovori mi! Ne slišim te!
Pablo.
Vse morava posneti, Pablo. Hudiča.